Raamatussa
puhutaan lihasta ja lihan töistä. Me helposti ajatellaan, että sillä
tarkoitetaan ulospäin näkyviä syntejä. Mutta lihalla tarkoitetaan myös
näkymätöntä syntielämää, jota on esimerkiksi ylpeys, kateus, laiskuus, ahneus,
viha ja himo. On olemassa kristittyjä,
jotka ajattelevat, että koska he ovat uskovia, niin he eivät enää tee syntiä.
Tällaisille kristityille ei voi muuta sanoa kuin, että toivottavasti Jumalan Pyhä
Henki herättää heidät tuosta väärästä unesta. Me kaikki teemme syntiä. Meissä
kaikissa on niin monenlaista syntiä ja me tarvitaan koko meidän elämänmatkalle
Jeesusta. Jeesus ainoastaan voi pelastaa meidät. Se on sillä tavalla
lohdullista, että se paraskaan ihminen täällä maan päällä ei voi pelastua
omilla teoilla, ansioilla, hyvää tekemällä tai millään maallisella, vaan
hänenkin täytyy turvautua Jeesukseen. Ainoastaan Jeesuksen kautta meillä on tie
taivaaseen. Mitään itse rakennettua polkua ei ole.
Se on suurta
harhaa, jos me tuudittaudumme sellaiseen uskoon, että koska minä en tee sitä
enkä tätä syntiä, niin minulla on asiat hyvin. Toki me voidaan olla
kiitollisia, ettemme ole jossain näkyvässä synnissä, mutta silloin meillä on jo
ylpeyden synti. Me ylpistellään sillä, että minulla ei ole sitä tai tätä
syntiä. Meillä on myös hyvin paljon kateuden syntiä. Kadehdimme jatkuvasti
jotain, vaikka emme sitä itse edes huomaa. Ja yksi on myös tuo laiskuus, joka
on jatkuvasti elämässä läsnä. Erityisesti minä kristittynä koen, että olen
usein mykkä. Kun pitäisi matkakumppanille kertoa Jeesuksesta, niin olen hiljaa.
Meissä on monenlaista syntiä eikä meillä ole mitään muuta vaihtoehtoa kuin
tänäänkin turvautua Jeesuksen armoon. Saamme olla varmoja siitä, että Jeesus on
meidän kaikkien synnit sovittanut. Ollaan siis sen tähden hyvässä turvassa ja
lohdutettuna Herrassa Jeesuksessa. Aamen.
"Ole varuillasi etsimästä sellaista pyhyyttä, ettet pidä itseäsi enää syntisenä, sillä Kristus ei asu muissa kuin syntisissä". (LUTHER)
VastaaPoistaNäin jokin aika sitten unen, jossa itkin kovin laiminlyöntejäni evankeliumin levittämisen suhteen. Etsin kovin kenkiäni ja sukkiani, jotka olin kadottanut. Erikoisesti oli kyse vanhuksista.
VastaaPoistaVähän näkemäni unen jälkeen naapurini pyysi minua seurakunnan päiväpiiriin. Minut otettiin ystävällisesti vastaan.
Olen nyt käynyt siellä muutaman kerran. Ne kerrat ovat olleet antoisia
"Olkoon....kenkinä jaloissanne alttius rauhan evankeliumille". (Ef.6:15)
Tapio Härkönen